<p>&nbsp;</p>

<p><span style="color:#008080"><strong><em>Профілактика&nbsp;інфаркту міокарда:</em></strong></span></p>

<p>&nbsp;</p>

<p><span style="color:#990000"><em><strong>I. &nbsp;Дослідження системи гемостазу.&nbsp;&nbsp;</strong></em></span></p>

<p><em>&nbsp;<strong>Базові параметри&nbsp;</strong></em><strong><em>коагулограми:</em></strong></p>

<ul>
	<li><strong>Фібриноген</strong>&nbsp;(норма 2,0 &ndash; 5,0 г/л), у вагітних його рівень зростає і досягає наприкінці ІІІ триместру 6,0 г/л. Плазма крові без фібриногену має назву сироватка крові.&nbsp;Підвищується в крові при &nbsp;інфаркті міокарда, знижується при ДВЗ-синдромі.</li>
	<li><strong>Протромбіновий час</strong>&nbsp;&ndash; показує зовнішній шлях згортання, в нормі 11 &ndash; 14 сек. Збільшення свід&shy;чить про&nbsp;схильність до&nbsp;гіпокоагуляції , зменшення&nbsp; &ndash; до&nbsp;гіперкоагуляції. Виражається як протромбіновий індекс (ПТІ, норма 93-107%) і &nbsp;МНО (міжнародне нормалізоване відношення).</li>
	<li><strong>Активований частковий тромбопластиновий ч</strong><strong>ас (</strong><strong>АЧТЧ</strong><strong>)</strong>&nbsp;скринінговий тест оцінки активності деяких факторів коагуляції, а також ефективності терапії гепарином, в нормі 24 &ndash; 36 сек.</li>
	<li><strong>Тромбіновий час</strong>&nbsp;характеризує кінцевий етап процесу згортання &ndash; перетворення фібриногену в фібрин, в нормі він 8 &ndash; 14 сек.</li>
</ul>

<p><strong><em>Додаткові параметри гемостазіограми:&nbsp;</em></strong></p>

<ul>
	<li><strong>Д-Димер.</strong>&nbsp;Його фрагменти утворюється в результаті руйнування згустку крові, норма до 0,5 мкг/мл.<br />
	&nbsp;</li>
</ul>

<p><strong><span style="color:#990000">II. Дослідження ліпідів з метою профілактики ризику атеросклерозу.</span></strong></p>

<ul>
	<li><strong>Холестерин загальний</strong>&nbsp;<strong>являє собою жироподібну речовину, що входить до складу клітинних оболонок.&nbsp;</strong><strong>Його рівень вище норми (більше 5,0 ммоль/л) &ndash; основний показник ризику розвитку атеросклерозу.</strong></li>
	<li>Ліпопротеїни високої (<strong>ЛПВЩ, &alpha;-ліпопротеїни</strong>) і низької (<strong>ЛПНЩ, &beta;-ліпопротеїни</strong>) щільності. ЛПВЩ &nbsp;є антиатерогенними, в нормі &nbsp;1,04 &ndash; 1,55 ммоль/л. ЛПНЩ здатні транспортувати холестерин у клітини, тому є найбільш атерогенними, їх рівень в нормі менше 2,59 ммоль/л.</li>
	<li><strong>Аполіпопротеїн А1 (АПО-А1)</strong>&nbsp;&ndash; білок плазми крові, що входить в склад ліпопротеїдів високої щільності, є показником ризику виникнення серцево-судинних захворювань, в нормі жін.: 107,0 &ndash; 205,0 мг/дл; чол.: 107,0 &ndash; 177,0 мг/дл.</li>
	<li><strong>Аполіпопротеїн В (АПО-В)</strong>&nbsp;&ndash; носій &laquo;поганого холестерину&raquo;, що викликає накопичення холестерину в стінках кровоносних судин. Накопичення АПО-В в крові призводить до розвитку атеросклерозу. Концентрація АПО-В в крові є навіть більш достовірним індикатором ризику атеросклерозу, ніж загальний холестерин або холестерин ЛПНЩ. Норма: жін.: 52,0 &ndash; 129,0 мг/дл; чол.: 60,0 &ndash; 138,0 мг/дл.</li>
	<li><strong>Тригліцериди</strong>&nbsp;&ndash; це вид жирів, які забезпечують нас енергією. Знати оптимальні рівні тригліцеридів дуже важливо, оскільки підвищений рівень, може створити ризик серцевого нападу або інсульту, їх норма до 1,7 ммоль/л.</li>
	<li><strong>Коефіцієнті атерогенності</strong>&nbsp;&ndash; основний показник, по якому можна робити висновки про порушення і визначати прогноз, він повинен не перевищувати 3,0.</li>
</ul>

<p><strong><span style="color:#990000"><em>Нове в лабораторній медицині:</em></span></strong></p>

<ul>
	<li><strong>Гомоцистеїн</strong>&nbsp;- сірковмісна амінокислота плазми крові. При високому рівні гомоцистеїну збільшується ризик серцево-судинних захворювань, інсульту, хвороби Альцгеймера і остеопорозу. Виступає маркером гомоцистеїнурії - рідкісної спадкової хвороби, результатом її розвитку є ранні серцево-судинні захворювання.</li>
	<li><strong>NT-proBNP або мозковий натрійуретичний пептид</strong>&nbsp;&ndash; це гормон, який продукується в передсердях і шлуночках серця у відповідь на підвищення розтягненості кардіоміоцитів і збільшення тиску в камерах серця, визначається в сироватці крові.</li>
</ul>

<p>&nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;</p>

<p><span style="color:#008080"><strong><em>Діагностика інфаркту міокарда:</em></strong></span></p>

<p>&nbsp;</p>

<ul>
	<li><strong>Міоглобін</strong>&nbsp;- залізовмісний білок м&#39;язевих клітин, підвищення рівня в крові спостерігається вже через 2-3 години після появи болю при ІМ &nbsp;і зберігається до 2-ї доби. Рівень міоглобіну підвищується найпершим з усіх маркерів ІМ, концентрація його в крові може зростати в 4-10 разів і більше.</li>
	<li><strong>Креатинінфосфокіназа</strong>&nbsp;- фермент, що відіграє важливу роль в енергетичному обміні м`язевої, нервової&nbsp;&nbsp; та інших тканин; зокрема її субодиниця МВ-фракція, яка міститься в великій кількості в серцевому м`язі і виступає маркером ІМ, виявляючи максимальну активність через 20 годин після появи перших симптомів і зменшується до норми через 40 &ndash; 50 годин від їх появи. Норма КФК-МВ до 24,0 Од/л.</li>
	<li>Фермент&nbsp;<strong>лактатдегідрогеназа (ЛДГ)</strong>&nbsp;бере участь у кінцевих етапах перетворення глюкози&nbsp;&nbsp; і являється одним з основних ферментативних тестів в лабораторній діагностиці ІМ на пізньому терміні, так як зростає в проміжку 8 &ndash; 12 годин від початку больового приступу, досягає максимуму через 24 &ndash; 48 годин,залишаючись підвищеною на протязі 7 і більше днів. Її підвищення спостерігається зазвичай в 3 &ndash; 4 рази від верхньої межі референтних значень, але може бути і 10-кратним. Рівень ЛДГ може бути помірно збільшений при&nbsp; міокардитах та серцевій недостатності з застійними явищами у печінці. Норма в нашій лабораторії становить 225,0 - 450,0 Од/л.</li>
	<li>&nbsp;1-й ізофермент ЛДГ (ЛДГ-1,&nbsp;<strong>&alpha;-гідроксібутіратдегідрогеназа (ГБДГ)</strong>)<strong>.</strong>&nbsp;Підвищення ГБДГ- &alpha; на протязі перших трьох діб після появи болю дозволяє з більшою ймовірністю діагностувати ІМ. Через 46 &ndash; 20 годин після больового приступу, коли загальна активність ЛДГ ще не виходить за межі референтних значень спостерігається ріст ГБДГ- &alpha;, також її активність може лишатись збільшеною після того, як сумарна активність ЛДГ вже вертається до норми. Норма &lt; 182,0 Од/л.</li>
	<li>Також у типових випадках гострого ІМ активність сивороткової<strong>&nbsp;АсАТ</strong>&nbsp;стає вище нормального рівня через 6 - 12 г після появи клінічних ознак, досягає максимуму (8 - 10 разів вище норми) через 18 - 36 годин і повертається до вихідного рівня до 3 - 4 дня захворювання</li>
	<li><strong>Тропоніну І</strong>&nbsp;є найбільш специфічним та надійним, ніж традиційні серцеві ферменти, зокрема КФК або МВ-КФК. У пацієнтів з ІМ початкове збільшення концентрації тропонінів у периферичній крові спостерігають через 3-4 год, його рівень зберігається до 6 діб.</li>
</ul>